Polpa: Massa de substància suau i humida.
A Amèrica, revista sensacionalista,
generalment impresa en paper tosc.
American Heritage Dictionary.
Deixa-ho córrer, és molt arriscat.
Jo ja passo d'aquesta merda.
Sempre dius el mateix.
"Jo passo d'això, és molt perillós, mai més"
Sempre ho dic, i tinc raó.
Però te n'oblides a l'endemà.
S'han acabat els dies d'oblidar. Ja és hora de recordar.
Quan dius això, saps què sembles?
- Un home assenyat. - Sembles un ànec.
Cuack, cuack!
Continua, perquè no tornaré a clacar.
T'he dit que s'ha acabat, o sigui que no em sentiràs clacar.
Després d'aquesta nit?
Sí. Tinc tota aquesta nit per clacar.
- Algú vol més cafè? - Sí.
- Gràcies. - De res.
Tal i com estan les coses, és tan arriscat com un banc.
Més. Els bancs són més fàcils.
Els bancs federals no es resisteixen a un atracament.
Estan assegurats, no s'hi molesten. Ni necessites un arma.
Hi va haver un paio que li va donar al caixer
un telèfon portàtil.
I un altre paio a l'altre costat del telèfon, li va dir:
"Tenim la filla d'aquest paio. Doni-li els diners o la matem."
- Va funcionar? - De puta mare.
Qualsevol idiota entra en un banc amb un telèfon,
sense pistola ni res, només amb un fotut telèfon,
els roba, i ells no mouen ni un dit.
Van ferir la nena?
Segur que no n'hi havia cap. Tant se val.
El cas és que van atracar un banc amb un telèfon.
36 Vols robar bancs?
No. Només dic que seria més fàcil que el que fem nosaltres.
Prou botigues de licors?
Exacte. S'han acabat les botigues de licors.
Ja no és divertit. Només hi ha estrangers.
Vietnamites, coreans...
Els dius "buida la caixa" i no saben de què parles.
Al final, t'obliguen a matar-los.
- Jo no penso matar ningú. - Ni jo tampoc.
Però al final has de triar: O tu o ells.
I si no, són aquests maleïts jueus que ja hi porten quinze generacions.
L'avi Irvin
al taulell amb una Magnum
a la mà.
Intenta-ho allà amb el telèfon, i veuràs.
- A la merda. Això s'ha acabat. - I aleshores, què? A pencar?
- Ni parlar-ne. - Aleshores, què?
"Garçon"! Un cafè!
Aquest local.
"Garçon" és masculí.
Aquí?
En una cafeteria?
I per què no?
Ningú no roba en un restaurant.
Per què no?
Als bars, botigues de licors,
i gasolineres,
et maten, si els atraques.
Però aquí, als restaurants, els agafes en pilotes.
No esperen que els robis.
No tant, com a mínim.
Suposo que aquí ningú no es farà l'heroi.
Exacte.
Com als bancs. Aquests locals estan assegurats.
Al gerent li importa una merda.
Només vol que te'n vagis i no busquis brega.
Las cambreres no s'arrisquen a què les matis per la pasta.
Els mexicans que netegen cobren 1.50 $ l'hora,
i els la porta fluixa que robis el patró.
Els clients no s'assabenten del que passa.
S'estan menjant la seva truita i de sobte tenen un arma davant.
Se'm va acudir l'últim cop que vam robar una botiga. Te'n recordes?
La gent hi seguia entrant.
I tu vas pensar a robar-los la cartera. Va ser una bona idea.
Gràcies.
- Hi vam treure més diners que amb la caixa. - Sí.
Els restaurants són plens.
Moltes carteres.
Intelligent, oi?
Molt intelligent.
Estic a punt. Fem-ho, aquí, ara.
- Vinga. - Entesos.
Com l'última vegada.
Tu, la gent,
i jo, els empleats.
- T'estimo, tresor. - T'estimo, conillet.
Atenció tothom! Això és un atracament!
Si algun fill de puta mou un dit,
mataré qualsevol cosa viva que trobi!
- Parla'm dels bars d'haixix. - Què en vols saber?
- L'haixix és legal? - Sí, però no del tot.
No pots arribar a un restaurant, fer-te un porro i fumar-te'l.
Pots fumar a casa, o a llocs designats.
Als bars d'haixix?
Ara t'ho explico. És legal comprar-ne,
és legal tenir-ne, i si tens un bar d'haixix,
és legal vendre'n. És legal dur-ne a sobre,
però el més allucinant de tot:
Si et para la pasma, és illegal que et registrin.
A Amsterdam, la pasma no hi té dret.
Me n'hi vaig. No vull sentir res més. Me n'hi vaig.
Sabia que t'agradaria.
Saps el més interessant d'Europa?
Les petites diferències.
Consumeixen les mateixes merdes que nosaltres, però allà és diferent.
Per exemple?
A Amsterdam pots comprar cervesa al cine.
I no en gots de plàstic, sinó en gots de veritat.
McDonalds, a París, ven cervesa.
Saps com li diuen
a París al "Quart de Lliura amb Formatge" de McDonalds?
"Quart de Lliura amb Formatge"?
Allà no hi ha lliures, tenen el sistema mètric.
Com li diuen?
"Royale" amb formatge.
"Royale" amb formatge? I a un Big Mac?
Big Mac. Però ells li diuen "Le Big Mac".
"Le Big Mac".
- I a un Whopper? - No ho sé. No vaig anar a cap Burger King.
Saps què hi posen a les patates fregides, a Holanda?
- Maionesa! - Collons!
Els he vist fer-ho. Les banyen amb aquesta merda.
Hauríem de tenir rifles per a aquesta mena de coses.
- Quants n'hi ha a dalt? - Tres o quatre.
- Comptant el nostre? - No n'estic segur.
- Hi podria haver fins a cinc paios? - És possible.
Hauríem de tenir un maleït rifle.
Com es diu?
Mia.
Com la va conèixer el Marsellus?
Com es coneix la gent normalment.
Abans era actriu.
Sí? Ha fet res que jo hagi vist?
Va ser la protagonista d'un episodi pilot.
Què és això d'un pilot?
- Mires els programes de la TV? - Jo no miro la TV.
Saps que hi ha un invent que es diu televisió
i que hi fan programes?
Quan volen emetre un programa nou, primer en fan un que es diu "pilot".
Després el passen a la gent que els tria,
i si els agrada, decideixen fer-ne més d'aquella mena.
Els triats passen a ser programes de TV.,
i la resta es queda en no res.
Ella en va protagonitzar un que es va quedar en no res.
Recordes l'Antwan Rockamora?
Meitat negre, meitat samoà. Li deien "Tony Rocky Horror".
Pot ser. Era gros, oi?
No, tenia un problema de pes.
Què vols que hi faci? És samoà
El conec. Què li passa?
El Marsellus el va fotre de veritat.
Segons les males llengües, va ser per culpa de la dona del Marsellus.
Què va fer, se la va tirar?
No, no va ser tan terrible.
- Aleshores, què? - Li va fer un massatge als peus.
Un massatge als peus?
I res més?
I què li va fer el Marsellus?
Va enviar un parell de sicaris a treure'l del seu pati,
i el va llençar pel balcó. El negre va caure des d'un quart pis.
A baix hi tenien una casa de vidre, una mena d'hivernacle.
El negre la va travessar.
Des d'aleshores, té un impediment per parlar.
Això és una maleïda vergonya.
Però ja se sap, si jugues amb foc, acabes cremant-te.
Què vols dir?
No pots fer-li un massatge als peus a la dona del Marsellus.
No trobes que es va passar?
L'Antwan no es devia pensar que el Marsellus reaccionés així,
però s'havia d'haver esperat aquella reacció.
Un massatge als peus no és res. Jo n'hi faig a la meva mare.
Això és posar-li les mans a sobre a la dona del Marsellus.
Vull dir que no és tan greu com menjar-li el cony,
però és igual d'ofensiu.
No és igual menjar-te una tia que fer-li un massatge als peus.
- No, però s'hi assembla. - No s'hi assembla gens ni mica.
Potser la teva forma de fer massatges és diferent de la meva,
però tocar-li els peus
o passar-li la llengua no és la mateixa història.
No és la mateixa lliga, ni el mateix esport.
Un massatge als peus no és res.
N'has fet mai cap?
No em parlis de massatges. Sóc el mestre dels peus.
- N'has fet molts? - Sí!
Hi tinc la mà trencada, ni tan sols faig pessigolles.
Li faries un massatge als peus a un tio?
Vés-te'n a la merda!
- Els n'has fets molts? - A prendre pel cul!
Estic cansat. M'agradaria que me'n fessin un.
Val més que ho deixis córrer. M'estic mosquejant.
- És aquesta porta - Sí, és aquesta.
Quina hora tens?
Les 7'22 del matí.
Encara no és l'hora. Au, esperem-nos una mica.
No li faria un massatge a un tio,
però això no és excusa per llençar l'Antwan
a un hivernacle i deixar-lo sense poder parlar.
Si m'ho fa a mi, o em deixa paralític, o el mato.
Jo no dic que estigui ben fet,
però tu dius que no vol dir res, i jo dic que sí.
He fet milers de massatges a senyores, tots van voler dir alguna cosa.
Fas com si no passés res, però sí que passa. Aquesta és la gràcia.
Hi ha alguna cosa sensual pel mig, encara que no se'n parli.
Però tu ho saps i ella també. El Marsellus ho sabia,
i l'Antwan ho havia d'haver sabut millor.
Es tracta de la seva dona. No podia tenir gaire sentit de l'humor.
Saps què vull dir?
És un parer interessant.
Vinga! Fiquem-nos en el nostre paper.
- Com has dit que es diu? - Mia.
Per què aquest interès per la dona del patró?
Se n'ha anat a Florida, i m'ha demanat
que m'encarregui d'ella mentre sigui fora.
- Que t'encarreguis d'ella? - No, tio!
Es tracta que la tregui, i l'entretingui
perquè no es trobi sola.
Que tens una cita amb la Mia Wallace?
No és cap cita.
Només es tracta de portar la dona d'un amic al cine, o alguna cosa així.
Per fer-li companyia, i res més.
No és cap cita.
Definitivament, no és cap cita.
Hola, nois.
Com van les coses?
No, continua descansant.
Ens coneixeu?
Som collegues
del vostre soci Marsellus Wallace.
Teniu negocis amb ell. El recordeu, oi?
Deixeu-me que ho endevini a cegues.
Tu ets el Brett.
M'ho imaginava.
Recordes el teu soci en els negocis, el Marsellus Wallace?
El recordo.
Bé.
Sembla que estàveu esmorzant. Ho sento molt.
Què esteu menjant?
Hamburgueses.
Hamburgueses. La pedra angular d'un bon esmorzar nutritiu.
De quina mena?
Hamburgueses amb formatge.
D'on? De McDonald's, Wendy's, Jack-in-the-Box?
De Big Kahuna.
Big Kahuna Burger, l'hamburgueseria hawaiana.
Diuen que són bones. No les he tastades, com surten?
Són bones.
En puc tastar una?
Aquesta d'aquí és teva, oi?
Això és una hamburguesa saborosa. Vincent!
Has tastat les Big Kahuna?
En vols una mossegada? És bona.
- No tinc gana. - Has de tastar-les algun dia.
Jo no en puc menjar perquè la meva xicota és vegetariana,
o sigui que jo també n'he de ser,
però m'encanta una bona hamburguesa.
Saps com és un "Quart de Lliura" a França?
Digues-l'hi, Vincent.
"Royale" amb formatge.
Saps per què?
Per allò del sistema mètric?
Has vist quin cervell que té el Brett?
Molt llest, malparit. Exacte, pel sistema mètric.
Què és això?
- Sprite. - Sprite? Bé.
Em dónes una mica de la teva deliciosa beguda per fer baixar això?
I tant.
Refrescant i deliciosa.
Tu, modern, saps per què hem vingut?
Digues-li al meu amic on collons l'heu ficat.
Aquí.
No recordo haver-te preguntat res, a tu!
I bé?
És a l'armari.
No, el que hi ha a sota.
Estem contents?
Vincent!
Estem contents?
N'estem.
Ho sento, no he entès com et dius.
Tu et dius Vincent, oi? Però no sé com et dius tu.
Jo em dic Pitt. Però no et pensis que sóc cap nen de pit.
Només vull que sapigueu
que sentim molt que hi hagi hagut un malentès entre nosaltres
i el Sr. Wallace. Ens vam ficar en això amb la millor intenció.
Ho sento. T'he fet perdre la concentració.
No pretenia fer-ho. Sisplau,
continua.
Estaves dient alguna cosa sobre "la millor intenció".
De què es tracta?
Ah, ja havies acabat.
Està bé. Deixa'm donar-te la rèplica.
Què sembla el Marsellus Wallace?
Què?
D'on ets?
Què?
No conec aquest país. Parlen anglès a "Què?"?
Què?
Que si parles anglès, fill de puta!
Aleshores, m'entens.
Descriu a què s'assembla el Marsellus Wallace.
Digues, "què?"!
Torna a dir "què?"!
Gosa-hi, fill de puta! Torna a dir "què?"!
És negre.
Continua.
És calb.
Sembla una puta?
Què?
Sembla
una puta?
El volies cardar com a una puta.
Sí, és cert, Brett. És cert.
Vas intentar cardar-lo
i el Marsellus Wallace només carda
amb la Sra. Wallace.
Llegeixes la Bíblia?
Sí.
A la Bíblia hi ha
un passatge que he memoritzat, i que encaixa amb aquesta situació.
Ezequiel, 25, 17.
"El camí
de l'home recte està encalçat per tot arreu
per les injustícies de l'egoisme i la tirania dels malvats.
Beneït sigui aquell que, en nom de la caritat i la bona voluntat,
guia el dèbil per la vall de la foscor,
perquè ell és el guardià del seu germà,
i el que troba el ramat perdut.
I jo anihilaré i em venjaré
amb còlera i fúria
d'aquells que intentin enverinar i destruir els meus germans.
I sabràs que el meu és el nom del Senyor,
quan la meva venjança caigui damunt teu."
EL VINCENTVEGA I L'ESPOSA DEL MARSELLUS WALLACE
Crec que et trobaràs...
Quan tot això haurà passat,
et trobaràs somrient com un fill de puta.
Butch, el fet és
que ara, encara tens capacitat,
però per més que costi d'acceptar,
la capacitat no dura per sempre,
i els teus dies s'estan acabant.
Això és una realitat d'aquesta puta vida,
però és un fet, i no et queda més remei que ser realista.
Aquest negoci és ple de gom a gom de fills de puta no realistes.
Fills de puta que es pensen que el seu cul envelleix com el vi.
Si això vol dir que es torna vinagre,
és cert.
Si vol dir que millora amb el temps, és mentida.
A més, Butch,
quants combats creus que et queden?
Dos?
Els boxejadors no celebren el "dia dels veterans".
Et faltava poc per aconseguir alguna cosa, però no ha pogut ser.
D'haver estat així, ja ho hauries aconseguit.
Estàs amb mi?
Això sembla.
La nit del combat et farà una mica de mal per dins.
Això serà l'orgull que t'està cardant.
El maleït orgull!
L'orgull fa mal,
no serveix mai d'ajuda.
Lluita contra aquest sentiment
perquè d'aquí a un any,
quan seràs al Carib vivint com Déu,
et diràs a tu mateix: "El Marsellus Wallace tenia raó."
No hi tinc cap problema, Sr. Wallace.
En el cinquè assalt, perdràs per K.O.
Repeteix-ho.
En el cinquè assalt, perdré per K.O.
El Vincent, el nostre home a Amsterdam,
i el Jules Wingfield, el nostre home a Inglewood. Entreu.
Mecàsum dena! Què és aquesta roba?
Val més que no ho sàpigues.
- On és el gran home? - Allà, ocupant-se dels negocis.
Espereu-vos un moment. Quan se'n vagi el blanc,
entreu vosaltres.
Com estàs?
- Bastant bé. I tu? - Bé.
Crec que sortiràs amb la Mia.
A petició del Marsellus.
- La coneixes? - Encara no.
- De què collons rius? - De res.
M'estic pixant.
No sóc carallot. És la dona del patró.
M'asseuré al seu costat, seré ben educat,
i li riuré els acudits.
A mi no m'expliquis la teva vida. Això no és cosa meva.
Aleshores, per què m'ho preguntes?
Cabró.
- Un paquet de Red Apples. - Amb filtre?
- Mires res, amic? - Tu no ets amic meu, pallús.
- Què has dit? - M'has sentit perfectament, sonat.
El Vincent Vega és aquí?
Amic meu! Mou el cul i acosta't.
Un paquet de Red Apples.
I mistos.
És com si cada part del teu cos fos la punta d'un penis.
Hi ha un llibre genial sobre aquest tema.
Per a les orelles fan servir una pistola,
per als mugrons també?
És que està prohibit fer servir aquesta pistola per perforar.
Tots els meus forats,
a 18 llocs del meu cos, estan fets amb una agulla.
Cinc cada any. Un d'ells al mugró esquerre.
Dos al nas, un a la cella esquerra,
un a la panxa, una al llavi i al clítoris.
I porto una tatxa a la llengua.
Perdona, només per curiositat,
per què portes una tatxa a la llengua?
Resulta sexual.
Pel sexe oral.
Vincenzo.
Entra al meu despatx.
Aquesta és la Panda,
de Mèxic. Bona qualitat.
Aquesta és la Bava. És diferent, però igual de bona.
Choco, de les Muntanyes
d'Alemanya.
Les primeres valen igual,
300 el gram. Preu d'amics.
Però aquesta és una mica més cara.
Aquesta en val 500 el gram.
Però quan te la xutis, sabràs per què és més cara.
Les dues primeres no tenen res de dolent, són collonudes,
però aquesta és veritablement una passada.
Recorda que acabo de tornar d'Amsterdam.
Sóc negre? Som a Inglewood? No, oi que no?
Ets a casa meva.
Els blancs que saben distingir entre el bo i el dolent, vénen aquí.
Jo puc desafiar aquesta merda d'Amsterdam,
en qualsevol moment.
Això és arriscar-se molt.
Això no és Amsterdam, és un mercat de venedors.
La coca està totalment acabada,
està morta.
L'heroïna està tornant d'una forma alarmant.
Bé, dóna'm tres grams d'aquesta passada.
Si és tan bona com dius, te'n compraré 1000 $ més.
Espero que em quedi alguna cosa per a tu.
Mira, te'n donaré una mica de les meves reserves privades.
Perquè vegis que m'enrotllo.
No em queden bosses, te la poso en un plàstic?
Per mi, d'acord.
Ara te'n porto un. Tresor!
Porta'm plàstic per embolicar i alguna cosa per tancar una bossa!
Què en penses de la Trudi?
No té xicot. Vols passar l'estona i collocar-te?
Qui és la Trudi? La que porta aquella merda a la cara?
No, aquella és la Jody. És la meva dona.
Quina cagada! Em sap greu.
- No puc. He d'anar a un lloc. - Cap problema.
Un altre dia serà.
"Gràcies, Jody".
Encara tens el Malibú?
Saps què em va fer l'altre dia un fill de puta?
- Què? - Rascar-lo amb una clau.
Collons, tio! Quin malparit!
Digues-m'ho a mi.
El vaig tenir tres anys guardat.
El trec cinc dies,
i un fill de puta sense ous me'l carda.
Els haurien d'executar directament. Sense judici, ni jurat.
Hauria donat qualsevol cosa
per enxampar aquell cabró allà mateix.
Si el pogués atrapar, sabria què és una pallissa.
Cabró.
Cardar-li el cotxe a un tio és de covards.
- Això no es fa. - No es fa.
Va contra les regles.
Gràcies.
- Et fa res si em xuto aquí? - Casa meva és casa teva.
Hola, Vincent.
M'estic vestint. És obert.
Entra i posa't una copa. Mia.
Hola.
Sóc a l'intèrfon.
On és l'intèrfon?
A la paret. Prop d'aquestes coses africanes.
A la teva dreta.
Calent.
Més calent.
T'has cremat.
Hola.
Prem el botó si vols parlar.
Hola.
Posa't una copa. Baixaré en un tres i no res.
El bar és a prop de la xemeneia.
Anem-nos-en.
Què collons és aquest lloc?
És Jackrabbit Slim's.
A un fan de l'Elvis li hauria d'agradar.
Anem a menjar-nos un filet.
Te'l pots menjar aquí, nen.
No siguis...
Tu primera, gateta.
Bona nit, senyores i senyors. En què puc servir-los?
Una reserva a nom de Wallace.
- Hem reservat un cotxe. - Ah, un cotxe!
Que seguin allà,
al Chrysler.
Un fort aplaudiment per a en Ricky Nelson.
Ricky Nelson! Un gran número!
Els informo que el Ricky tornarà a la segona part de l'espectacle.
I esperem que gaudeixin del seu menjar a Jackrabbit Slim's.
Gràcies.
Demanen per en Phillip Morris!
Què n'opines?
Crec que és com un museu de cera en viu.
Sóc la Buddy. Què menjareu?
A veure. Un filet. Jo vull un filet Douglas Sirk.
- Això és el que vull. - Com el vols?
Molt fet, o amb sang?
Ple de sang. I una vainilla amb Coca Cola.
I tu, Peggy Sue?
Jo em menjaré
una hamburguesa Durward Kirby,
poc feta,
i també
un batut de 5 $ .
El "Martin i Lewis" o l"'Amos i Andy"?
"Martin i Lewis."
Has demanat un batut de 5 $?
Vols dir aquells batuts de llet i gelat?
- Que jo sàpiga, sí. - I val 5 $?
No porta bourbon ni res?
No.
Me'n pots
preparar un d'aquests, vaquer?
Pots agafar aquest, vaquera.
Gràcies.
No es mereixen.
Bé,
el Marsellus diu que eres a Amsterdam.
- És cert. - Quant temps hi has estat?
Cosa de tres anys.
Jo hi vaig un cop l'any per descansar.
De debò? No ho sabia.
No tenies per què.
M'han dit que vas fer un pilot.
Van ser els meus quinze minuts.
De què anava?
D'un grup d'agents secrets que es deia "Cinc Forces Astutes."
Com?
Astutes, perquè érem un grup de noies astutes.
Forces, perquè érem una força notable.
I cinc, perquè érem cinc.
La rossa, la Sommerset O'Neal, era la que manava.
L'astuta japonesa era mestra de Kung Fu.
La noia negra era una experta en demolicions.
L'especialitat de la francesa era el sexe.
I la teva especialitat?
Els ganivets.
El meu personatge, la Raven McCoy,
havia estat criada de ben petita per actors de circ.
Amb un ganivet, era la dona més perillosa del món.
I sabia milions d'acudits.
El seu avi, un còmic de varietats, els hi va ensenyar.
Si haguessin triat la sèrie,
el mecanisme era que, a cada episodi
hauria hagut d'explicar un acudit.
En saps cap?
Només en vaig explicar un, perquè només vaig fer un programa.
Explica-me'l.
És molt ximple.
No siguis així, explica-me'l.
- No t'agradarà i em fa vergonya. - Et fa vergonya?
El vas explicar davant de
i no me'l pots explicar a mi?
Et prometo que no me'n riuré.
Això és el que em fa por.
Saps que no volia dir això.
Ja no puc, li hem donat massa importància.
Quina decepció.
Un "Martin i Lewis".
Vainilla amb Coca Cola.
Deliciós.
Puc fer-ne un glop?
Sisplau.
Vull saber quin gust té un batut de 5 $ .
Fes servir la meva palla, no tinc microbis.
Potser jo sí.
No em passarà res.
Entesos.
És un batut bastant collonut.
Ja t'ho he dit.
Potser no val 5 $, però és bo.
No et molesten?
El què?
Els silencis incòmodes.
Per què hem de dir bestieses
per sentir-nos còmodes?
No ho sé. És una bona pregunta.
Així saps que has conegut algú especial.
Quan tanques la boca durant un minut,
comparteixes el silenci.
Nosaltres no hi hem arribat, però ens acabem de conèixer.
Et diré una cosa.
Vaig al lavabo a retocar-me el nas.
Tu queda't aquí i pensa alguna cosa a dir.
Ho faré.
Collons!
No t'agrada tornar del lavabo
i trobar-te el menjar?
Quina sort! Ho ha portat tot.
La Buddy Holly no és un gran cambrera.
Hauríem de ser
a la secció de la Marilyn.
- Quina? Hi ha dues Marilyns. - No.
Aquesta és la Marilyn Monroe.
Aquella és la Mammie
Van Doren.
I no veig
la Jayne Mansfield. Deu tenir la nit lliure.
Molt llest.
Tinc els meus moments.
Has pensat alguna cosa?
Sí, l'he pensada.
Tanmateix,
sembles una bona persona.
No et vull ofendre.
No sembla la xerrada avorrida de dues persones que s'acaben de conèixer.
Em sembla que tens alguna cosa a dir.
Doncs...
La veritat és que sí.
- Però promet-me que no t'ofendràs. - No, no.
No t'ho puc prometre. No tinc ni idea del que penses dir.
Diguem que em preguntes,
i la meva resposta espontània és ofendre'm.
Aleshores, hauria trencat la meva promesa.
- Deixa-ho córrer. - Impossible.
Deixar córrer una cosa tan intrigant com això, seria una cosa impossible.
- De debò? - I, a més,
no és més excitant quan no tens permís?
Està bé.
Entesos, som-hi.
Què n'opines d'allò que li va passar a l'Antwan?
Qui és l'Antwan?
El Tony Rocky Horror. El coneixes.
Va caure per la finestra.
Això és una forma de dir-ho.
Una altra forma seria que el van tirar.
Una altra forma seria que el Marsellus el va tirar per la finestra.
I hi ha una altra forma
de dir-ho: El Marsellus el va tirar per la finestra per tu.
Això és un fet?
No, no és cap fet. Senzillament, m'ho han dit.
- Qui t'ho ha dit? - Ells.
"Ells" parlen massa.
Tens raó, molta raó.
No siguis tímid. Què més diuen?
No sóc tímid.
Això implicava
la paraula amb C?
Només que l'Antwan et va fer un massatge als peus.
- I? - I...
I res més. Això és tot.
T'han dit que el Marsellus
va tirar el Tony des d'un quart pis perquè em va fer un massatge als peus?
I t'ho has cregut?
En el moment en què m'ho van dir, semblava raonable.
Que el Marsellus tiri el Tony per la finestra
per fer-me un massatge als peus, et sembla raonable?
No. Però no significa que no passés.
Segons tinc entès, el Marsellus et protegeix molt.
Que un marit sigui protector amb la seva dona, és una cosa.
Quasi matar un home perquè li ha tocat els peus a la seva dona, n'és una altra.
- Però va passar així? - L'única cosa
que l'Antwan va tocar, va ser la meva mà quan l'hi vaig donar
al meu casament.
De veritat?
Ningú no sap per què el Marsellus va tirar el Tony per aquella finestra,
tret del Marsellus i el Tony.
Però quan us reuniu els gàngsters, només sabeu tafanejar.
Senyores i senyors,
ha arribat el moment que esperaven,
el concurs de twist del Jackrabbit Slim's, famós a tot el món.
En el qual
una parella amb sort,
guanyarà aquest bonic trofeu que la Marilyn té a les mans.
Vegem, quins seran
els nostres primers concursants?
Aquí.
Vull ballar.
Crec que el Marsellus, el meu marit, i el teu patró,
t'ha ha dit que fessis el que jo volgués.
Ara vull ballar, vull guanyar i vull aquest trofeu.
O sigui que balla bé.
Tu ho has volgut.
Uns aplaudiments.
Coneguem els nostres primers concursants.
Com es diu, senyora?
Mia Wallace.
I el seu company?
Vincent Vega.
A veure què saben fer. Que comenci!
D'això en dius silenci incòmode?
No sé com en dius tu, d'això.
Begudes! Música!
Vaig a pixar.
Això és una mica més d'informació de la que necessito, però endavant.
Una copa i s'ha acabat.
No siguis groller. Beu-te la copa, però fes-ho de pressa.
Dius "bona nit" i fots el camp.
Mira, això és una prova moral d'un mateix.
Per saber si pots seguir sent lleial,
perquè
ser lleial és molt important.
O sigui que surts, dius "bona nit, ha sigut una vetllada encantadora",
surts per la porta, puges al cotxe,
te'n vas a casa, et fas una palla, i s'ha acabat.
Entesos, Mia.
Escolta, me n'he d'anar.
Et trobes bé?
Mecàsum la puta!
Déu meu!
Estic fotut! Estic fotut!
Vinga, noia. Marxem. Hem d'escampar la boira.
No et moris
al meu costat!
Lmbècil!
Contesta'm!
- Teniu l'anell? - Naturalment.
Uniu les mans, parelleta. Vinga.
Uniu les mans, parelleta.
Lance, contesta'm d'una puta vegada!
- Què diu? - Entesos. Us casaré.
Lance, aquest coi de telèfon està sonant.
Ja el sento!
Em creia que els havies dit que no truquessin tan tard.
Els ho vaig dir,
i és exactament el que penso dir-li a aquest cabró.
Digui?
Lance, sóc el Vincent.
Estic ficat en un embolic. Vinc cap aquí.
Espera't. No corris tant. Quin problema tens?
La meva amiga està amb una sobredosi.
No la portis.
T'ho dic molt seriosament.
No em portis aquesta immadura a casa.
Ho he de fer.
És una sobredosi?
Se m'està morint a sobre.
Dóna la cara. Porta-la a l'hospital i truca a un advocat.
Negatiu.
No és problema meu!
Tu l'has cagada, espavila't tot sol.
Estàs parlant des d'un telèfon mòbil?
No el conec. Qui parla? No vingui aquí, número equivocat.
Què collons ha sigut això?
T'has begut l'enteniment?
Parles de drogues des d'un mòbil!
- Irromps a casa meva! - Agafa-la pels peus.
Ets sord? No ficaràs aquesta tia a casa meva.
Aquesta tia és la dona del Marsellus Wallace. El coneixes?
Si la palma amb mi, estic acabat.
Escolta, em veuré obligat a dir-li
que no em vas ajudar, i la vas deixar morir al teu jardí.
Vinga, ajuda'm. Agafa-la.
Merda!
Lance!
Merda!
Són 2/4 de 2 de la nit. Què collons està passant aquí?
Qui és aquesta?
Vés a la nevera i porta una dosi d'adrenalina.
- Què li passa? - Té una sobredosi.
- Treu-la d'aquí! - Porta la dosi!
Fota't! I tu també!
- Merda de tia! - Continua parlant-li. La Jody ho portarà.
- Jo vaig a buscar el meu llibre de medicina. - Per què cony el vols?
- Per saber què he de fer. - No has injectat mai adrenalina?
No m'ha fet mai falta. Els meus amics s'ho munten bé.
- Porta la dosi! - No em deixes!
- No t'ho impedeixo! - No em parlis a mi, sinó a ella!
- La dosi! - Entesos!
- L'estem perdent! - No puc buscar més de pressa.
- Què està buscant? - No ho sé. Un llibre.
- Què estàs buscant? - El meu llibre negre de medicina.
Què?
El llibre de medicina. És un llibre de text per a infermeres.
- No l'he vist mai. - Doncs, creu-me, en tinc un.
Per què no el guardes amb les dosis?
No ho sé. No m'emprenyis més.
Mentre el busques, es morirà aquí.
- Amb aquest embolic no el trobaràs. - Si no calles, reina...
Lance, deixa-la i vine!
Surt d'enmig.
Porc!
No fotis. Posa-li la dosi.
Mentrestant, treu-li la camisa i busca-li el cor.
Ha de ser exacte?
Suposo. És una punxada al cor.
No estic segur d'on és. Aquí?
- Això mateix. - Necessito un retolador gran.
En tens un?
- Què? - Un retolador!
Alguna cosa per marcar. Un retolador!
- Vinga. Afanya't. - Collons!
Bé. Prou. Crec que ja és a punt.
Afanya't, tio.
Et diré què has de fer.
Jo no l'hi poso, tio. Posa-l'hi tu.
- Jo no l'hi poso. - Ni jo tampoc.
- No ho he fet mai, això. - Jo tampoc. I no ho faré.
Tu l'has duta aquí.
Si mai vaig a casa teva amb una tia, ho faré jo.
- Dóna-me-la. Dóna'm això. - Té.
Digue'm què faig.
Li has d'injectar l'adrenalina al cor.
Però hi ha l'estèrnum, i l'has de perforar.
Clava l'agulla com si clavessis una punyalada.
- L'he d'apunyalar tres vegades? - No; tres, no. Només una.
Però fort. Has de perforar l'estèrnum.
I quan sigui dins, prems l'èmbol.
I després, què passa?
- Jo també hi tinc curiositat. - No facis broma. La mataré?
No li passarà absolutament res.
Compta fins a tres.
- Preparat? - Un.
Dos.
Tres.
Si estàs bé,
digues alguna cosa.
Alguna cosa.
Això ha sigut tot un viatge.
Collons, tio!
Mia. Mia.
Tens alguna idea
de com manegar això?
Tu en tens alguna?
Mira, jo sóc del parer
que el Marsellus no té per què saber res d'aquest incident.
Si el Marsellus ho arribés a saber, jo tindria tants problemes com tu.
Ho dubto seriosament.
Jo no ho diré si tu no ho dius.
Paraula?
Paraula d'honor.
Molt bé.
Ara me'n vaig perquè m'agafi un infart.
Vincent!
Vols sentir l'acudit del meu xou de TV?
És clar,
llàstima que estic massa petrificat per riure.
No riuràs
perquè no fa gràcia,
però si el vols sentir, te l'explico.
Estic impacient.
Tres tomàquets van passejant.
El papa tomàquet, la mama tomàquet i el tomaquet.
El tomaquet comença a caminar a poc a poc i el papa tomàquet s'enfada molt.
Aleshores, es tomba, l'esclafa i diu:
"Afanya't."
Quetxup.
Ja ens veurem.
Aquest Paddlefoot ser un gos molt graciós i molt babau.
Ell creure que l'arbre totèmic ser viu,
i ser un nen de regió àrtica.
Aquest arbre totèmic ser aquí des de sempre.
Butch, no miris més la TV.
- Sí? - Tenim visita.
Et vaig dir que el papa va morir en un campament de presoners.
Aquest és el capità Koons.
Va ser en aquell campament amb el papa.
Hola, homenet. Noi,
he sentir a parlar tant de tu!
Jo era un bon amic de ton pare.
Vam estar junts uns cinc anys en aquell forat infernal.
Esperem
que tu no hagis de passar per allò,
però quan dos homes viuen una situació com la nostra,
assumeixen responsabilitats l'un amb l'altre.
Si hagués estat jo...
el que morís,
el comandant Coolidge estaria parlant amb el meu fill
Jim.
Però sóc jo qui parla amb tu.
Butch.
Tinc una cosa per a tu.
Aquest rellotge que tinc aquí
el va comprar el teu besavi durant la Primera Guerra Mundial.
El va comprar a una botigueta de Knoxville, Tennessee.
El va fer la primera casa que va fabricar rellotges de polsera.
Fins aleshores, la gent feia servir rellotges de butxaca.
Va ser adquirit pel cadet Erine Coolidge,
el dia que va sortir cap a París.
Va ser el rellotge del teu besavi a la guerra,
i el va fer servir cada dia.
Després de complir amb el seu deure, se'n va anar a casa,
es va treure el rellotge,
el va posar dins d' un pot de cafè, i allà es va quedar
fins que el teu avi, Dane Coolidge, va ser cridat pel seu país
per tornar a lluitar contra els alemanys.
Aquella va ser la Segona Guerra Mundial.
El teu besavi li va donar el rellotge al teu avi perquè li donés bona sort.
El Dane no va tenir tanta sort com el seu pare.
El Dane va ser Marine, i el van matar,
amb tots els altres Marines, a Wake Island.
El teu avi s'enfrontava a la mort.
Ell ho sabia.
Aquells nois no es feien massa illusions de sortir vius de l'illa.
Dies abans que els japonesos la prenguessin, el teu pare va demanar a un soldat
de las Forces Aèries que es deia Winocki,
un home al qual no coneixia,
que li lliurés al seu fill petit,
al qual no havia vist mai,
el seu rellotge d'or.
Tres dies després, el teu avi va morir, però en Winocki va mantenir la seva promesa.
Quan es va acabar la guerra, va anar a veure la teva àvia
i li va lliurar al teu pare, un nen, el rellotge del seu pare mort.
Aquest rellotge.
Aquest rellotge era al canell del teu pare quan el van abatre a Hanoi.
El van capturar i el van portar a un camp de presoners.
Ell sabia que si els vietnamites veien aquell rellotge,
l'hi confiscarien,
l'hi prendrien.
Segons ton pare, aquest rellotge et pertanyia per naixement.
Va jurar que mai no el deixaria caure en mans dels grocs.
O sigui que el va amagar a l'únic lloc on va poder: Al cul.
Durant cinc anys va portar aquest rellotge al cul,
i en morir de disenteria, me'l va donar.
Jo vaig portar aquest incòmode tros de metall al cul durant dos anys.
Després, passats set anys, em van enviar a casa.
I ara,
homenet, jo et lliuro el rellotge a tu.
És l'hora, Butch.
EL RELLOTGE D'OR
És oficial. En Wilson ha mort.
Ha estat el combat més brutal i sagnant vist en aquesta ciutat.
En Coolidge se n'ha anat del ring massa de pressa. Creus que sabia
- que en Wilson era mort? - Suposo.
Jo he vist la bogeria als seus ulls
en adonar-se del que havia fet. Per això se n'ha anat tan de pressa.
- Afectarà això el món de la boxa? - Richard,
una tragèdia així irremeiablement ha d'afectar el món de la boxa,
però el més important és que ara
el W.B.A. Es quedarà...
GUERRA DE TITANS: VOSSLER CONTRA MARTINEZ, COOLIDGE CONTRA WILSON
Marsellus.
Jo no ho he fet. Jo no l'he ajudat.
Com estàs?
Bé. No t'he agraït allò del sopar.
- Què en saps? - Ha desaparegut.
- El seu entrenador? - No en sap res. Jo me'l crec.
- Crec que el Butch el va sorprendre. - No creguis res. Ho volem saber.
Porta'l a la gossera i deixa anar els gossos.
Esbrinarem què en sap.
Com vol que el busquem?
Mouré fins a l'última pedra per trobar-lo.
Si el Butch se'n va a la Indo-xina,
vull un paio amagat a l'arròs per matar-lo.
Me n'encarregaré.
Senyor.
Eh, senyor.
Ha lluitat al combat?
El combat de la ràdio.
Era vostè qui boxejava?
Qui t'ho ha dit, això?
No, vinga!
Era vostè.
Sé que era vostè.
Digui'm que era vostè.
Era jo.
Vostè ha mort l'altre boxejador.
És mort?
Ho han dit per ràdio.
Ho sento, Floyd.
Com es troba ara?
Què vols dir, com em trobo ara?
En matar un home.
En pegar-li a un home amb les pròpies mans fins a matar-lo.
Ets una sàdica?
És un tema que m'interessa molt.
És la primera persona que conec que hagi mort algú.
I què?
Com es troba un quan mata algú?
Et diré una cosa.
Si em dónes un cigarret t'ho explicaré tot.
Bé,
Esmarelda
Villalobos.
És mexicà?
El nom és espanyol, però jo sóc colombiana.
Un nom impressionant.
Gràcies.
Com es diu vostè?
Butch.
Què vol dir?
Els noms americans no volen dir res.
Bé, seguint amb el que estàvem. Què vols saber?
- Com és matar un home? - No podria dir-t'ho.
No sabia que era mort fins ara.
I ara que ho sé, saps com em sento?
No em sento malament en absolut.
No t'ho vaig dir?
En saber que estava venut, han apujat les apostes.
Ja ho sé. Increïble.
Que el bombin. Si hagués boxejat millor, seria viu.
Si no hagués intentat lluitar, per començar, seria viu.
Sí. Mira, a qui li importa ara? S'ha acabat.
Però deixem el pobre i desafortunat Floyd,
i parlem del ric i pròsper Butch.
Quants corredors?
Vuit?
Quant trigaràs a reunir-ho?
Per a demà a la nit?
Ja, tret d'uns quants gansoners.
Collons, Scotty, això és una bona notícia. Fantàstic.
La Fabienne i jo ens n'anem demà.
Trigarem dos dies a arribar a Knoxville.
Entesos, germà.
Tens raó, tens molta raó.
La pròxima vegada que ens veiem, serà amb hora de Tennessee.
Tranquil, germà.
Són 45'60.
Té, queda't la propina per l'esforç.
Si algú et pregunta pel teu client, què li diràs?
La veritat.
Eren tres mexicans ben vestits, i una mica collocats.
Bona nit, Esmarelda Villalobos.
Apaga la llum.
T'agrada més així, tresor?
- Un dia dur al despatx? - Molt dur.
M'he ficat en una baralla.
Pobrissó.
Ajeu-te a prop meu.
Pensava dutxar-me. Faig pudor de gos.
M'agrada l'olor que fas.
Vaig a treure'm la jaqueta.
M'estava mirant al mirall.
M'agradaria tenir panxa.
Et miraves al mirall i volies tenir una
manxa? Una miqueta de panxa.
Les panxes són atractives.
Doncs hauries d'estar contenta,
- perquè en tens. - Calla, pesat. No tinc panxa.
Tinc una mica d'estómac,
com la Madonna, quan va fer "Lucky Star". No és el mateix.
Quina diferència hi ha entre panxa i estómac?
Una diferència enorme.
T'agradaria que jo tingués panxa?
Un home amb panxa, o sembla estúpid, o un gorilla.
Però en una dona una panxa és sexi.
La resta pots tenir-la normal,
la cara, les cames, els malucs i el cul,
però amb una gran panxa perfectament rodona.
Si en tingués, l'accentuaria fent servir una samarreta petita.
Els homes la trobarien atractiva?
Se me'n fum el que en pensin els homes.
Per desgràcia, el que és agradable per al tacte i per a la vista,
quasi mai és el mateix.
Si tinguessis panxa,
te la colpejaria.
- Em colpejaries la panxa? - Just aquí.
I jo t'asfixiaria.
Te la posaria a la cara fins que paressis de respirar.
Ho faries?
Ho has portat tot?
- Sí, tot. - Molt ben fet, tresor.
Ha anat tot bé?
No ho has sentit...?
Per ràdio.
No escolto mai els teus combats.
Has guanyat?
És clar que he guanyat.
I et retiraràs?
Naturalment.
Al final, tot ha sortit bé.
Encara no som al final.
Estem en perill, oi que sí?
Si ens troben, ens mataran, oi?
Però no ens trobaran, oi?
Encara vols que vagi amb tu?
No vull ser una càrrega, o un destorb. És...
Digues-ho.
Vull que estiguis amb mi.
- Per sempre? - Per tota la vida.
M'estimes?
Molt, t'estimo molt.
- Butch. - Sí?
Em donaràs plaer oral?
Me la besaràs?
Però tu primer.
- Està bé. - D'acord.
Amor meu. Comença l'aventura.
Crec que m'he trencat una costella.
Fent sexe oral?
- No, subnormal. En el combat. - No em diguis subnormal.
"Em dic Fabby". "Em dic Fabienne".
Calla. Para de dir això, imbècil. No suporto aquesta veu de mongoloide.
Em sap greu.
Ho retiro.
Dóna'm una tovallola seca, Srta. Tulipa.
Això m'agrada. M'agrada que em diguin tulipa.
És molt millor que mongoloide.
No t'he dit mongoloide, sinó subnormal,
i ho he retirat.
Sí, tresor.
- On anirem? - Encara no n'estic segur.
On tu vulguis.
Amb això farem molts diners,
però no podrem llençar la casa per la finestra per a tota la vida.
Potser ens en podríem anar
a algun lloc del Pacífic.
Allà, ens durarien molts de temps, aquests diners.
- Podem viure a Bora Bora? - És clar.
I si et canses de ser allí,
ens en podem anar a un altre lloc. A Tahití, o a Mèxic.
- És que jo no parlo espanyol. - L'idioma de Bora Bora tampoc.
I el mexicà és més fàcil.
- Què vol dir això? - On és la sabateria?
Primer escup.
Excellent pronunciació.
En poc temps, seràs la meva "mamacita."
- Quina hora és? - Quina hora és?
Hora de dormir.
Dolços somnis, cor meu.
Tant se val.
Merda!
M'has espantat. Has tingut un malson?
Què estàs mirant?
Una pellícula de motos. No sé com es diu.
L'estàs mirant?
Més o menys.
És una mica d'hora per a explosions i guerres.
- De què anava? - No ho sé.
Eres tu qui l'estava mirant.
No, imbècil! El somni.
No ho sé.
No me'n recordo.
Gairebé mai no m'enrecordo dels meus somnis.
Estàs fet un bon rondinaire, als matins.
- Et lleves i esmorzem? - Un petó més i em llevo.
Satisfet?
Doncs ara, lleva't, mandrós.
Déu meu!
Quina hora és?
Quasi les 9 del matí.
- A quina hora surt el nostre tren? - A les 11.
- Saps què esmorzaré? - Què, tresor?
Demanaré
un plat gran de coquetes de gerd amb mel d'auró,
ous poc fets per les dues cares, i cinc salsitxes.
I per beure?
Et queda molt bé.
Per beure, em prendré un got gran de suc de taronja,
i una tassa de cafè sol.
I després em menjaré un tros de pastís.
Pastís per esmorzar?
Qualsevol moment és bo per a un pastís.
El de gerd anirà bé amb les coquetes.
I pel damunt, una capa fina de formatge fos.
On és el meu rellotge?
És aquí.
No, no hi és.
Hi has mirat bé?
És clar que hi he mirat bé. Què creus que faig?
Segur que l'has agafat?
Sí, del calaix de la tauleta.
Era dins del cangur?
Sí, era dins.
Doncs ara no hi és.
Hi hauria de ser.
Hi hauria de ser, però no hi és. On collons és?
Fabienne,
era el rellotge del meu pare.
Saps què va fer per donar-me aquest rellotge?
És llarg d'explicar, però va ser molt.
Per mi podries haver cremat tota aquesta merda, però
et vaig dir que no et descuidessis el maleït rellotge.
Pensa!
L'has agafat?
Crec que sí.
Creus que sí? L'has agafat, sí o no?
Aleshores, l'he agafat.
N'estàs segura?
Collons! Collons!
¡Mecàsum la puta!
Saps que ets molt
estúpida? Collons!
No en tens la culpa.
Te l'has descuidat a l'apartament.
Te l'has descuidat allà, no en tens la culpa.
Has hagut de portar moltes coses.
Et vaig fer memòria del rellotge,
però no et vaig explicar la importància que tenia.
No et vaig dir que és l'única cosa que m'importa.
No em pots llegir el pensament,
oi?
Ho sento molt.
No ho sentis. Però no puc esmorzar amb tu.
Què vol dir, això?
He de tornar allà per recuperar-lo.
Els gàngsters t'estaran buscant.
Mira, això és una cosa que he d'esbrinar.
Si són allà, i veig que no puc controlar-los,
- tocaré el dos. - L'he vist i he pensat que l'havia agafat.
Ho sento molt.
Aquí tens diners,
demana les coquetes i esmorza de gust.
Seré aquí abans que diguis pastís de gerd.
Pastís de gerd.
Potser no tan de pressa,
però molt aviat.
De tot el que es podia descuidar, havia de ser el rellotge del meu pare.
L'hi vaig dir ben clar:
"A la tauleta de nit, dins del cangur."
Li vaig dir: "No et descuidis el rellotge del meu pare."
Molt bé, Butch.
DOLÇOS PER TORRAR
Això és el que has de fer.
Et tenen per poc.
Fill de puta!
És mort.
Si vol anar a judici, jo l'ajudaré.
És un maníac. L'ha atropellat i després ha xocat amb aquell cotxe.
Qui?
Ell.
Mecàsum dena!
- Puc ajudar-lo? - Calla.
Ep, esperi's un moment. Què cony es pensa que fa?
Vine aquí, cabró.
Notes el mal que fa? Això és l'orgull
que carda.
L'has de combatre.
Val més que em matis.
Sí, algú morirà. El cap d'algú
volarà.
No et moguis,
- càsum dena. - Això no és cosa teva.
Jo faré que ho sigui. Llença l'arma.
Tu no ho entens!
Llença l'arma.
Treu-li les mans de sobre al negre, posa-te-les al cap,
- i acosta't al taulell. - Aquest cabró intenta
- matar-me. - Calla!
Continua acostant-te. Vinga.
Zed? Sóc en Maynard.
L'aranya ha atrapat un parell de mosques.
Al meu negoci, ningú no mata ningú, tret del Zed i jo.
Aquest és el Zed.
- Has dit que m'esperaries. - I ho he fet.
Com és que tenen aquests cops?
Han sigut ells. Han entrat pegant-se.
Aquest d'aquí,
volia matar l'altre.
Sí?
L'anaves a matar?
La moto està bé aquí a fora?
- Sí. Avui no és dimarts, oi? - Es dijous.
Aleshores està bé.
Bé...
Porta el tolit.
Crec que està dormint.
Aleshores l'hauràs de despertar, oi?
Aixeca't!
De genolls.
Quin t'estimes primer?
Encara no n'estic segur.
Trenta...
...quaranta...
T'ha tocat, ganàpia.
Aquí?
No, ho farem al darrere, a l'habitació del Russell.
Em sembla bé.
Vigila aquest.
Tanca la boca!
Vols aquesta pistola, oi?
Vinga, agafa-la.
Au, agafa-la.
Vinga, endavant, noi!
Vull que l'agafis.
Surt d'enmig, Butch.
Collons!
Et trobes bé?
No, no em trobo bé.
No em trobo bé ni de bon tros.
I ara què?
Ara què?
Et diré què faré.
Trucaré un parell de negres penjats perquè treballin aquest tio
amb un parell d'alicates i un bufador.
Que em sents, ignorant?
Encara no he començat amb tu.
El teu cul coneixerà la tortura medieval.
Volia dir què passa entre nosaltres.
Ah! Entre nosaltres?
Et diré què passarà entre nosaltres.
Ja no hi haurà cap "nosaltres".
S'ha acabat.
Tot oblidat?
Tot oblidat.
Dues coses:
No parlis d'això amb ningú.
Aquesta merda es queda entre tu, jo,
i aquest violador que aviat acabarà la seva vida de gos
agonitzant amb uns dolors horribles.
No li interessa a ningú més.
Segon:
Aquesta nit te'n vas de la ciutat,
aquesta nit.
I quan te n'hauràs anat,
et quedes on siguis,
o desapareixeràs.
Has perdut els teus privilegis a L.A. Entesos?
Fot el camp d'aquí.
Vinga, recull les teves coses. Ens n'hem d'anar ja.
I les maletes?
A fer punyetes! Perdrem el tren. T'espero a baix.
- Va tot bé? - No diguis res més. Anem-nos-en.
Estem en perill?
Vinga!
D'on has tret aquesta moto?
No és una moto, és una "chopper".
- Anem-nos-en. - On és el meu Honda?
Em sap greu, l'he hagut de destrossar. Ens en podem anar ja, sisplau?
Vinga, anem-nos-en.
Estàs ferit?
Dec tenir el nas trencat. No passa res. Anem-nos-en.
Nena, per favor. Hem de tocar el dos d'aquí. Puja!
Ho sento. Vine aquí. Ho sento molt.
Ho sento.
Has trigat tant de temps. Estava espantada.
No volia amoïnar-te. Com ha anat l'esmorzar?
- Bé. - Has menjat coquetes de gerd?
No, me les he menjades amb mantega. Segur que et trobes bé?
Des que me n'he anat
m'han passat les coses més estranyes de la meva vida.
Puja i t'ho explicaré. Puja a la moto, hem de marxar.
De qui és aquesta moto?
- És una "chopper". - De qui és?
- Del Zed. - Qui és el Zed?
El Zed és mort, nena. És mort.
LA SITUAClÓ DE LA BONNIE
Sí, Brett, ho vas fer.
Vas intentar cardar-lo...
I al Marsellus no li agrada
cardar amb ningú que no sigui la senyora Wallace.
- No vull morir. - Llegeixes la Bíblia?
N'he memoritzat un passatge que s'adiu amb l'ocasió.
Ezequiel, 25, 17
"El camí de l'home recte està encalçat
per tot arreu, per les injustícies
de l'egoisme i la tirania dels malvats.
Beneït sigui aquell que, en nom de la caritat i la bona voluntat,
guiï el dèbil per la vall de la foscor,
perquè ell és el guardià del seu germà,
i el que troba el ramat perdut.
I jo anihilaré
i em venjaré amb còlera i fúria,
d'aquells que intentin enverinar i destruir els meus germans.
I sabràs que el meu és el nom del Senyor,
quan la meva venjança caigui damunt teu."
- Collons! Collons! - És amic teu?
Ah, Vincent, Marvin. Marvin, Vincent.
Digues-li que calli, m'està posant nerviós.
Marvin. Marvin!
Marvin, si jo fos tu, callaria.
Moriu, fills de puta! Moriu!
No ens ha dit que hi havia algú al lavabo.
Te n'has oblidat?
Has oblidat que hi havia algú al lavabo amb un canó?
N'has vist la mida? Era més gran que ell.
Hauríem de ser morts, tio.
Ja ho sé. Hem tingut sort.
No, no. Aquesta merda no ha sigut sort.
Potser no.
Ha sigut una intervenció divina.
Saps què és això?
Crec que sí.
Que Deu ha baixat del cel per parar les bales.
Això mateix.
Exacte. Deu ha baixat del cel i ha parat les maleïdes bales.
Hem de marxar, Jules.
No li treguis importància, collons!
Això que ha passat
ha sigut un miracle.
Coses que passen.
T'equivoques. Això no són coses que passen.
Vols continuar aquesta discussió al cotxe,
o a la presó amb la pasma?
Hauríem de ser morts.
El que ha passat
ha sigut un miracle, i vull que te n'adonis.
Està bé, ha sigut un miracle.
Ja podem marxar?
Anem-nos-en, negre.
Merda!
A un programa de TV.,
una vegada vaig veure un policia que va sortir parlant
d'un tiroteig que havia tingut amb un paio.
Va descarregar la pistola contra ell, i ni tan sols el va ferir.
Només eren ell i aquell paio.
Coses que passen.
És una bogeria, però de vegades, passa.
Si vols ser cec, és problema teu.
Però a mi m'ha obert els ulls.
Què vols dir?
Per a mi s'ha acabat. Des d'ara considera'm retirat.
Mecàsum la puta!
- No blasfemis. - Mecàsum dena!
No blasfemis!
Per què et poses així?
Avui li diré al Marsellus que foto el camp.
Digues-li el per què, també.
- Ho faré. - M'hi jugo 10.000 $ que es descollona.
Me la porta fluixa.
Què en penses tu, de tot això?
Jo no en sé res.
Què vol dir que no? Tu creus que Déu ha baixat del cel i ha parat...?
Què ha passat, tio? Merda!
- Li he disparat a la cara. - Per què?
- Ha sigut un accident. - He vist carallades, però aquesta...
Calma't, ha sigut un accident. Deus haver trepitjat un clot.
No he trepitjat cap clot!
No pretenia matar aquest tio. S'ha disparat l'arma.
Mira el cotxe. Som a plena llum del dia.
- No m'ho puc creure. - Doncs creu-t'ho.
Hem de sortir de la carretera. Els polis veuran la sang.
Anem a un lloc més amistós.
- El Marsellus no té amics, per aquí. - Aquesta ciutat no és la meva, tio!
Merda!
- Què fas? - Trucar el meu soci de Toluca Lake.
- On és, això? - AI turó. A prop de Burbank.
Si el Jimmie no és a casa, no sé què faré.
No tinc més socis al 818.
Jimmie, com estàs?
Escolta, el meu amic i jo estem ficats en la merda.
Som en un cotxe. Necessito el teu garatge per amagar-lo.
Hem de ser molt delicats amb aquesta situació.
El Jimmie és a punt de fotre'ns fora.
I què?
No marxarem sense telefonar, però no la vull cagar.
El Jimmie és un amic, no puc arribar a casa seva envaint-lo.
Digues-li que no abusi, res més.
S'ha posat com una fera en veure el Marvin.
Posa't en el seu lloc. Són les 8 del matí.
Estava adormit. No s'ho esperava.
Recorda qui li està fent un favor a qui.
Si això vol dir que me l'he d'embeinar, que es fiqui el favor al cul.
- Què cony fas amb aquesta tovallola? - M'estava eixugant les mans.
- Primer renta-te-les. - M'has vist fer-ho.
Només te les has mullades.
Me les he rentades. És difícil treure la sang. Si tingués pedra tosca.
Jo he fet servir aquest sabó, i la meva tovallola no sembla una compresa.
I si ve i veu la tovallola?
Aquesta carallada podria posar-nos les coses molt difícils.
Escolta,
no t'estic amenaçant. Saps que et respecto,
però no em posis en aquesta situació, entesos?
Entesos, entesos.
Si m'ho demanes així, no hi ha problema.
Encarrega't del teu amic. No m'hi ficaré.
Vaja, Jimmie! Aquest cafè és realment de sibarites.
Ens hauríem conformat amb un cafè instantani.
Però en canvi ens sorprens amb aquest cafè per a gourmets. De què té gust?
Ja n'hi ha prou.
- Què? - No necessito
que em diguis que el meu cafè és bo.
El compro jo, i sé que és bo.
En canvi la Bonnie només compra merda.
Jo compro el més car perquè
quan me'l bec, vull assaborir-lo. Però no vull parlar del cafè,
sinó del negre que hi ha al garatge.
Jimmie, tranquil...
Només et vull fer una pregunta.
En entrar aquí,
has vist res que digués: "Magatzem de Negres Morts"?
Saps que no he vist...
Has vist cap cartell que digués: "Magatzem de Negres Morts"?
No, no l'he vist.
- Saps per què no l'has vist? - Per què?
Perquè jo no em dedico a emmagatzemar negres morts. Ho entens?
- No estem... - No, no.
No t'adones que si la Bonnie arriba a casa
i s'hi troba un mort, es divorciarà?
Ni advocats, ni judicis, ni res. El divorci.
I no vull divorciar-me d'ella.
Escolta, tio, jo vull ajudar-te, però no vull perdre la meva dona.
- No se n'anirà, Jimmie... - Escolta,
para de dir-me Jimmie, Jules. Para de dir-me Jimmie.
Res del que em diguis no em farà oblidar que estimo la meva dona.
Tornarà de la feina d'aquí a una hora i mitja, més o menys.
Li toca el torn de nit a l'hospital.
Has de telefonar,
fer unes trucades? Molt bé, fes-les,
i fot el camp d'aquí abans que arribi.
Ho trobo raonable, no et volem fotre.
Trucaré i els meus amics ens trauran d'aquesta.
No em vols fotre? Ja ho estàs fent.
I em foteràs més, si arriba la Bonnie.
Em fas un favor? El telèfon és al dormitori. Afanya't.
Daixò, si ella arriba,
què creus que farà?
Es posarà furiosa? No fotis!
Això no és cap resposta.
Tu la coneixes, jo no. Molt furiosa o només una mica?
Adoni's que aquesta situació pot ser molt explosiva.
Si arriba de la feina i es troba uns gàngsters
fent coses de gàngsters, què s'imagina que farà?
Ho entenc molt bé, Jules,
estic mirant els pros i els contres.
Deixi's de pros i contres.
El que vull sentir és: "S'han acabat els teus problemes, jo me n'encarrego."
Torna, tranquillitza'ls i espera la cavalleria que va cap allà.
S'han acabat els teus problemes, Jules.
Jo m'encarrego de tot.
Torna i tranquillitza els amics,
i espera el Llop. Arribarà de seguida.
Farà venir el Llop?
Et trobes més bé, cabró?
Collons, tio!
No tenia res més a dir.
És de la mena histèrica?
Quan arribarà?
Digui'm com es diuen.
JULES (NEGRE) VINCENT(BLANC)
UN COS SENSE CAP
Fa 30 minuts.
En trigaré 10.
9 MINUTS I 37 SEGONS MÉS TARD
Ets el Jimmie, oi? Això és casa teva?
- Naturalment. - Sóc en Winston el Llop.
Resolc els problemes.
- Bé, perquè en tenim un. - Ja ho sé. Puc passar?
Per favor.
Tu deus ser el Jules,
o sigui que tu ets el Vincent.
Anem directes al gra, senyors. No tenim massa temps, oi?
Molt poquet.
La teva dona
Bonnie arriba a casa a les 9'30. Correcte?
Segons m'han dit, si arriba i ens veu aquí,
no li agradarà, oi?
- Gens ni mica. - Bé, això ens deixa
40 minuts per desaparèixer.
Feu el que jo digui i quan ho digui, i n'hi haurà prou.
Teniu un cos dins d'un cotxe i un cap al garatge. Els vull veure.
- Jimmie. - Sí?
Vols fer-me un favor?
Sento olor de cafè. Me'n poses una tassa?
Sí, és clar.
Com el vol?
Molta llet i molt sucre.
He de treure res del cotxe?
Es cala, treu fum, fa soroll? Té benzina?
A part de l'aspecte, funciona bé.
Segur?
Espero que després no em fallin els llums.
Pel que jo sé, està de puta mare.
Està bé.
Tornem a la cuina.
- Tingui. - Gràcies.
Bé, per començar vosaltres dos
fiqueu el cos dins del maleter.
Aquesta casa sembla una casa normal,
o sigui que suposo que hi haurà coses per netejar.
- Sota l'eixida. - Bé.
Necessito que vosaltres dos netegeu l'interior del cotxe.
Però feu-ho ara mateix. Heu de
netejar el seient del darrere i treure'n les restes de cervell i crani.
Netegeu la tapisseria. No cal que quedi perfecta,
no hi heu de menjar. Amb un cop n'hi ha prou.
Netegeu bé les parts que estiguin tacades.
Ensaboneu bé tot aquest bassal de sang.
Necessitem roba de llit, com mantes, coixins, edredons,
vànoves. Que siguin gruixudes i fosques.
Les blanques no valen. Hem de camuflar
l'interior del cotxe. Hem de cobrir els seients i el terra
amb vànoves i mantes.
Si un policia ens para, i mira dins del cotxe, ens descobrirà,
però no a primera vista.
Som-hi! Vosaltres, a treballar.
"Per favor".
Què?
"Per favor" estaria bé.
No he vingut per dir "per favor", sinó el que s'ha de fer.
Si tens instint de conservació, fes-ho i ràpid.
He vingut a ajudar. Si la meva ajuda no és apreciada, bona sort!
No, no! No és cert.
- Apreciem la seva ajuda. - Escolti,
no li vull faltar. Li tinc molt de respecte,
però no m'agrada rebre ordres.
Si sóc brusc, és perquè no tenim temps.
Penso de pressa, parlo de pressa,
i vosaltres heu d'actuar de pressa.
O sigui que, "per favor", netegeu aquest maleït cotxe.
No em miris així, estic notant com em mires.
És un Chevy Nova del 1974.
Verd.
Només és ple de porqueria.
És cosa de 20 minuts.
No trobaran a faltar ningú.
Est un bon tio, Joe. Moltíssimes gràcies.
- Com va això? - Bé. Ho tinc tot aquí.
Però...
- Sr. Llop, ha d'entendre... - Winston, per favor.
Has d'entendre una cosa, Winston.
No, gràcies.
Aquesta és la nostra millor roba de llit.
I és un...
Va ser el regal de boda de l'oncle Conrad i la tia Ginny.
- I es van morir. Jo vull ajudar... - Vull preguntar-te una cosa,
- si no et fa res. - Endavant, sisplau.
El teu oncle Conrad i la teva tia Ginny,
eren milionaris?
Doncs el teu oncle Marsellus n'és,
i estic segur que si el teu oncle Conrad i la teva tia...
- Ginny. - Ginny, fossin aquí,
et regalarien un dormitori nou.
A l'oncle Marsellus li encantarà regalar-te'l.
A mi m'agrada el roure, és el que tinc
al meu dormitori.
I a tu, Jimmie?
T'agrada el roure?
El roure està bé.
Tio, no et perdonaré mai que m'hagis fet passar per això.
Això resulta repugnant.
Quan un home admet que s'ha equivocat,
se li han de perdonar a l'acte tots els seus errors.
Vés-te'n a prendre pel cul!
El que va dir això no va haver de recollir trossos de cervell per culpa teva.
La meva paciència per suportar sermons, té un límit.
Sóc com un cotxe de curses.
I et dic una cosa: Si em forces massa,
puc ser perillós, com els cotxes.
Podria explotar. Res més.
- Estàs a punt d'explotar? - Sí.
Bé, jo sóc com una bomba atòmica.
Així que toco un cervell, em converteixo en T.N.T.,
"Els Canons de Navarone".
De fet, què hi faig, aquí darrere?
Tu t'hauries d'encarregar del cervell.
Canviem. Jo netejo les finestres i tu reculls el cervell.
Bona feina, senyors.
Podrem sortir d'aquesta.
No em crec que sigui el mateix cotxe.
Encara no comencem a mamar-nos la polla.
La fase u està acabada.
Ara, la fase dos: Rentar-vos a vosaltres.
Despulleu-vos.
- Del tot? - En pilotes.
Ràpid, senyors.
Tenim 15 minuts abans no arribi la dona del Jimmie.
Aquest matí fa un fred que pela.
És totalment necessari?
- Sabeu què sembleu? - Què?
Dos paios que n'han mort un altre.
Traieu-vos aquesta roba sagnant.
És totalment necessari.
- Fiqueu-la dins la bossa de les escombraries. - No facis
l'estupidesa de deixar-la a la porta
- per a l'escombriaire. - Tranquil, ens l'emportarem.
El sabó.
Bé, senyors,
segur que ja heu trepitjat la presó. Som-hi.
- Collons! L'aigua està gelada. - No voldria ser vosaltres.
- No us talleu, ensaboneu-vos bé. - Una mica més amunt.
Als cabells. Una mica d'aigua al cabell.
Vinga!
Dóna'ls les tovalloles.
Ja estan secs. Dóna'ls la roba.
Perfecte.
No podíem haver-ho planejat millor.
Sembleu...
Què semblen?
Carallots.
Semblen dos carallots.
La roba és teva, cabró.
Anem, o acabarem rient a la presó.
No us feu pregar tant.
Senyors, ara revisarem els nostres plans.
Anem a "Monster Joe's Trick & Tow".
En Monster Joe i la seva filla simpatitzen amb el nostre problema.
És a Hollywood nord,
ens desviarem una mica, i pujarem per Hollywood Way.
Jo conduiré el cotxe tacat. El Jules vindrà amb mi.
Tu em segueixes amb el meu Acura.
Bé, si ens trobem cap poli pel camí,
no feu res fins que jo ho faci. Què he dit?
- Que no fem res tret que... - Tret que què?
Que ho faci vostè.
Parles com un prodigi.
I tu?
Pots parar de fer-te el valent?
L'arma s'ha disparat. No sé com ha passat.
M'ho faré bé.
D'acord. Bé, jo conduiré molt ràpid, segueix-me.
Si el cotxe no està com te'l dono,
en Monster Joe disposarà de dos cossos.
MONSTER JOE DESBALLESTAMENT DE COTXES
- Fet? - Com si no hagués
passat mai.
Nois, aquesta
és la Raquel.
Algun dia tot això serà seu.
I aquestes disfresses?
Aneu a un partit de voleibol?
Porto la senyora a esmorzar.
Us puc portar. On viviu?
- Redondo. - Inglewood.
És el vostre futur.
Us veig
en un taxi.
Sortiu dels suburbis.
- Digues bona nit, Raquel. - Bona nit, Raquel.
Ja ens veurem. No us compliqueu la vida, nois
Sr. Llop.
Ha sigut un plaer observar com treballa.
Sí, es veritat. Moltes gràcies.
Dieu-me Winston.
Has vist això, joveneta? Respecte.
- Qui respecta, té personalitat. - Jo tinc personalitat.
Que siguis un personatge, no vol dir que tinguis personalitat.
Compartim un taxi?
Jo aniria a esmorzar. Vols esmorzar amb mi?
D'acord.
No sé per què, però em pensava que seria europeu.
- És tan europeu com jo. - Ara ho sé, però...
- És un tio fantàstic. - Gràcies.
Un tio de puta mare. Ho té tot controlat.
Ni tan sols s'ha mosquejat quan has protestat. Increïble.
- Vols una mica de bacó? - No, jo no menjo porc.
- Ets jueu? - No, és que no m'agrada.
Per què no?
Els porcs són fastigosos. Jo no menjo animals fastigosos.
Però el bacó és bo.
I les costelles de porc.
I potser les rates, però no ho sabré mai, perquè no penso tastar-les.
Els porcs mengen i dormen a la merda, són fastigosos.
No em menjaré res que es rebolqui en la seva merda.
Els gossos també es mengen la seva merda.
Tampoc no menjo gos.
I un gos és un animal fastigós?
Jo no diria fastigosos, però definitivament són molt bruts.
Però els gossos tenen personalitat, que ja és alguna cosa.
Segons això, si un porc tingués personalitat, ja no seria fastigós.
- És veritat? - Hauria de ser un porc encantador.
Hauria de ser deu vegades més encantador que el porquet Arnold.
Aquesta és molt bona, tio.
Molt bona. M'alegro del canvi d'humor.
- Ets aquí assegut, tan seriós. - Sí, és que estava
- pensant. - En què?
En aquell miracle.
Per a tu ha sigut un miracle. Per a mi, una cosa estranya.
Què és un miracle?
Un acte de Deu.
Què és un acte de Deu?
Quan
Deu fa possible l'impossible.
Però això d'aquest matí, no crec que compleixi els requisits.
Això és una merda. T'equivoques en jutjar el que ha passat.
Tant se val que Deu pari les bales,
o converteixi Coca en Pepsi,
o trobi les meves claus, No ho jutgis pel mèrit.
Si el que hem vist era o no
un miracle de debò, es una cosa que no té importància.
El que importa
és que jo he notat la mà de Deu. Deu hi ha tingut a veure.
Però, per què?
No sé per què. Però ja no puc tornar a les coses d'abans.
Ho dius de debò? Estàs pensant a deixar-ho?
- Aquesta vida? - Sí.
Totalment.
Collons!
I què faràs?
Doncs...
Per això estava aquí tan callat.
El primer serà lliurar-li la maleta al Marsellus.
Després, renunciaré i recorreré el món.
Com, "renunciar"?
Ja m'entens, com el Caine a "Kung Fu".
Córrer pel món, conèixer gent, tenir aventures.
I quan de temps penses fer-ho?
Fins que Deu em porti amb ell.
I si no és així?
Si triga molt, seguiré caminant.
Has decidit ser un rodamón?
Seré el Jules i prou, Vincent. Ni més ni menys.
No, seràs un rodamón.
Com aquells ganduls inútils que demanen almoina,
dormen a les escombraries, mengen el que llences.
Hi ha un nom, per a ells: Rodamón.
Sense feina,
ni casa, ni diners. Això és el que seràs: Un coi de rodamón.
Escolta, soci, en això no hi estem d'acord, tu i jo.
"Garçon".
Un cafè!
- Entesos, ha passat una cosa poc normal... - "Garçon" és masculí.
...però no és allò de l'aigua i el vi.
Tots són diferents.
No em parlis d'aquesta forma!
Si les meves respostes t'espanten, para de fer-me preguntes.
Vaig a cagar.
Digue'm una cosa:
Quan has pres
aquesta decisió, menjant-te el pa?
M'estava menjant el pa, prenent-me un cafè i pensant en allò que ha passat,
quan he tingut el que els alcohòlics anomenen un moment de claredat.
Collons!
Continuarà.
- T'estimo, tresor. - T'estimo, conilleta.
Atenció tothom! Això és un atracament!
Si algun fill de puta mou un dit,
mataré qualsevol cosa viva que trobi!
- Cambreres, a terra, els altres...! - No es moguin!
Tothom a terra! Tothom a terra!
A tu no et veig!
Porta les dones allà abans que compti deu.
Els mexicans, sortiu!
Què fas, yuppie de merda? A terra!
Llenceu aquestes bosses!
Vinga! De pressa! Què cony esteu fent? Moveu-vos!
Estireu-vos a terra!
Avi,
a terra!
Sóc el gerent, i no hi ha cap problema.
Algun problema?
Creia que havies dit que pensaves causar-me problemes. Algun problema?
Aquí hi ha un heroi!
Doncs carrega-te'l!
- No sóc cap heroi, només sóc el... - Estira't a terra!
El restaurant és nostre.
Podeu agafar el que vulgueu.
Parla amb els clients.
Digue'ls que estiguin tranquils,
i tot s'acabarà aviat. Ho entens?
Atenció tothom,
estiguin tranquils,
cooperin i tot això s'haurà acabat en un minut.
A terra! Ben fet.
Està bé, escolteu.
Ara recolliré les vostres carteres. No digueu res,
fiqueu-les a la bossa i prou. Està clar? Està clar, cony?
Bé. Traieu les carteres.
Molt bé. Fiqueu-les a dins. A la bossa! A la maleïda bossa!
- No porto res a sobre. - A la bossa.
Què esperes? A la bossa.
Laura, les propines.
A la bossa.
Això és un telèfon mòbil? A la bossa!
Recull-lo, molt bé. Ara estira't a terra.
A la bossa.
I aquest maletí?
Roba bruta del meu patró.
Li rentes la roba?
- Quan ell vol. - Una feina de merda.
Sóc del mateix parer.
Obre'l.
Em sembla que no puc.
No t'he sentit.
Sí que m'has sentit.
Què passa?
Aquí tenim un justicier.
Fot-li un tret.
Em sap greu frustrar-te, però no és la primera arma que veig.
Obre el maletí, o serà l'última.
Farà que ens matin a tots. Doni-l'hi i que se'n vagin d'aquí.
Calla, panxut. Tu no t'hi fiquis.
Tranquilla, conilleta.
Ho tinc tot controlat.
Comptaré fins a tres.
Si no obres aquest maletí, et descarrego l'arma a la cara.
Està clar?
Un.
Dos.
- Tres. - D'acord, Ringo.
Tu guanyes.
És teu.
Obre'l.
Què es?
És el que jo crec?
Una meravella.
Mecàsum la puta!! Què és?
Deixa'l! Deixa'l!
Vinga!
Calma-la.
Et mataré!
Digues-li que es calmi!
Digues-li a aquesta puta que es calmi!
- Tranquillitza aquesta tia! - Calma't, conilleta!
- Calma-la! - Calma't, conilleta.
- Digues-li que tot anirà bé. - Tot anirà bé.
- Promet-l'hi! - T'ho prometo.
- Digues-li que es calmi. - Calma't.
Com es diu?
- Iolanda. - Bé, lolanda.
- No cometem cap bestiesa. - No li facis mal.
Ningú no farà mal a ningú. Som tres angelets.
Com són els angelets?
- Com són els angelets? - Tranquils?
- Com? - Tranquils.
Exactament. I així és com serem nosaltres.
Tranquils.
Bé, Ringo.
Comptaré fins a tres.
I quan compti tres,
vull que deixis la pistola,
posis les mans damunt la taula,
i t'asseguis bé.
Però quan ho facis,
fes-ho lentament.
Estàs preparat?
Un.
Dos.
Tres.
- Bé, ara deixa'l marxar. - Iolanda,
em pensava que et calmaries. Quan crides, em poses nerviós.
Si em poso nerviós, m'espanto.
I quan un cabró s'espanta, uns altres cabrons reben un tret.
Només et dic
que si li fas mal, et mato.
Aquesta sembla ser la situació.
Però jo no ho desitjo,
i tu no ho desitges, i aquí, el Ringo
tampoc no ho desitja. O sigui que a veure què hi podem fer.
Bé.
La situació és aquesta:
Normalment, tots dos estaríeu com un pollastre fregit,
però estic en un període de transició, i no us vull matar.
Us vull ajudar.
No puc donar-te el maletí
perquè no és meu.
A més,
ho he passat fatal per aquest maletí com per deixar-lo ara.
Calma!
Lolanda. Calma't. No passa res, nena. Tranquilla.
Seguim parlant. Apunta'm a mi.
Molt bé, perfecte.
Tingues paciència i no facis res. Digues-li que tot va bé.
- Tot va bé, conilleta. - Com estàs?
He de pixar.
- Me'n vull anar a casa. - Espera't,
estic molt orgullós de tu, i el Ringo també.
Ja acabem. Digues-li que n'estàs orgullós.
Estic orgullós de tu.
T'estimo.
Jo també, conilleta.
Ara vull que agafis aquesta bossa,
i busquis la meva cartera.
Quina és?
La que hi diu: "Fill de Puta".
Molt bé. Aquesta és la meva
"Fill de Puta". Obre-la.
Treu els diners.
Compta'ls.
Quants n'hi ha?
Uns 1.500 $ .
Guarda-te'ls a la butxaca. Són teus.
Amb les altres carteres i els diners de la caixa,
crec que és un bon cop.
Li dónes els 1.500 $, i l disparo per principis.
Iolanda! No farà res de res, t'ho asseguro.
Vince, tanca la boca!
- Calla! - Vinga, lolanda, segueix amb mi.
No l'hi estic donant, Vincent.
Estic comprant una cosa.
Vols saber el què?
Què?
La teva vida.
Et dono aquests diners per no haver-te de matar.
Llegeixes la Bíblia, Ringo?
Normalment, no.
Hi ha un passatge que he memoritzat.
Ezequiel, 25, 17.
"El camí d'un home just està encalçat per tot arreu
per les injustícies de l'egoisme i la tirania dels malvats.
Beneït aquell que, per caritat i bona voluntat,
guiï el dèbil en la foscor, perquè és el guardià del seu germà,
i el que troba el ramat perdut.
I jo anihilaré i em venjaré amb còlera i fúria,
d'aquells que intentin enverinar i destruir els meus germans.
I sabreu que jo sóc el Senyor,
quan la meva venjança caigui damunt vostre".
Fa anys que recito aquesta merda.
I ha significat la mort per a qui l'ha sentida.
No he considerat mai el seu significat.
Només era una forma de dir qualsevol merda abans de carregar-me algú.
Però avui ha passat alguna cosa que m'ha fet pensar.
Ara estic pensant
que potser signifiqui
que el malvat ets tu,
i jo sóc l'home recte.
I que el Sr. 9 mm., aquí,
és el pastor que protegeix la meva rectitud en la foscor.
O podria significar
que tu ets l'home recte, i jo sóc el pastor,
i és el món el que és malvat i egoista.
Això m'agradaria.
Però aquesta no és la veritat.
La veritat és
que tu ets el dèbil,
i jo sóc la tirania del malvat.
Però ho estic intentant, Ringo.
Estic intentant amb tota l'ànima
ser el pastor.
Vés-te'n.
Crec que ja ens n'hauríem d'anar.
Probablement és una bona idea.